‫צ'רלי בנדרהורן "הי אמבר, כאן צ'רלי.‬
‫ "רציתי לאשר את הפגישה שלנו מחר."‬
‫בלתי גמור‬
‫מלון "פראדיי"‬
‫לאלה מכם שלא מכירים אותי, אני אלמה, ‬
‫אחותה של בקה והשושבינה הראשית.‬
‫לאלה מכם שכן מכירים אותי, כולכם בטח אומרים, ‬
‫ "אלוהים, מי הרשה לה לקום?"‬
‫מחר בקה תלך סופסוף במעבר כדי לנשק את ריד, ‬
‫ואם כי אני מתנגדת נמרצות‬
‫לכל הבולשיט של "האב מוסר את הכלה", ‬
‫כאילו הכלה היא רכושו של האב, ‬
‫ועכשיו היא נמסרת לאדונה החדש.‬
‫כלומר, העובדה שאנחנו עדיין עושים את זה היא טירוף גמור.‬
‫אתם רואים? האיש הזה יודע על מה אני מדברת.‬
‫למרות זאת, ‬
‫קשה לא לחשוב על האיש שחסר, ‬
‫אבא שלנו.‬
‫אבל אני חושבת שהוא כאן.‬
‫כי אני רואה אותו...‬
‫כשבקה מחייכת.‬
‫הנה הוא.‬
‫או כשאנחנו מקבלים את החשבון במסעדה‬
‫ובקה נכנסת לחישוב הטיפ, ‬
‫ולובשת את פני המתמטיקה שלה...‬
‫ראיתם את זה.‬
‫או כשהיא מתרגשת ממשהו‬
‫ואיכשהו מאירה את כל החדר.‬
‫אני חושבת שזה אבא.‬
‫זהו זה.‬
‫שיט, שכחתי להגיד דברים על ריד.‬
‫בחור יציב, לחיצת יד חזקה. לחיים.‬
‫תודה.‬
‫זו הייתה ברכה טובה. לא יותר מדי קללות.‬
‫כן, פאקינג עשיתי את השיט הזה.‬
‫אוקיי, תרגיעי.‬
‫את לא שמחה שאת לוקחת את הכדורים? את יכולה להירגע וליהנות מהחתונה.‬
‫כן, הכול הודות למתוקים האלה.‬
‫זום-זום בבום-בום.‬
‫ילדה טובה שלי.‬
‫אלוהים ישמור! הדוד שלך אוסקר מוריד שוטים עם בני ה-14.‬
‫חשבת לקחת אותם? רק כדי לראות?‬
‫אולי הם יעזרו.‬
‫יעזרו עם מה?‬
‫לא יודע.‬
‫צריך לערוך כמה ניסויים.‬
‫- לא עכשיו. - אוקיי.‬
‫היי, גיסה-גיס. נאום מעולה.‬
‫כן, "גיסה-גיס". כיף.‬
‫את יודעת.‬
‫היי, סאם, אתה חייב להצטרף אליי ואל הבחורים מחר בבוקר. אנחנו הולכים לשחק גולף.‬
‫התכוונתי לצפות בטלוויזיה ו...‬
‫אז אתה חופשי! מעולה.‬
‫היי, תפגוש אותי בלובי בשעת הגולף.‬
‫אהיה שם!‬
‫היי, אתם יודעים במה מדובר. אנחנו מדברים על גולף.‬
‫- משחק עלוב! - בן זונה אחד.‬
‫היי, תיהנה ממפגש האוננות האחרון של ריד.‬
‫מה זו שעת הגולף, לעזאזל?‬
‫אז את מסודרת עם לוח הזמנים מחר?‬
‫שיער ואיפור מתחיל בתשע, רבע לתשע, ליתר ביטחון.‬
‫אבל החתונה בארבע.‬
‫נכון, אבל אני צריכה תסרוקת ואז איפור, ‬
‫ואז יצלמו אותי מתלבשת בחדר.‬
‫חשבתי שתסגרי לי את הרוכסן.‬
‫ואז יש כל הצילומים הקבוצתיים, ‬
‫צילומי המשפחה, שני הצדדים, כל האנשים בחתונה, ‬
‫- החל בתצלום המבט הראשון... - מבט ראשון?‬
‫למה כל זה חדש לך? את מכותבת על כל האימיילים.‬
‫בקה! אף אחד לא קורא אימיילים.‬
‫אבל אני אחותך ואני אוהבת אותך, ואני אהיה שם.‬
‫אני לא יכולה לעבור ארבע שעות של איפור וצילומים מחר בבוקר.‬
‫לשבת בכיסא בזמן שמישהי משחקת בפנים שלך‬
‫נשמע לי גן עדן בהשוואה לגולף.‬
‫אני אצטרך לחמוק, ‬
‫כי קבעתי להיפגש עם צ'רלי בנדרהורן.‬
‫את נפגשת עם הבחור?‬
‫נזכרתי בחשבון לינקדאין מזויף שיצרתי לפני חמש שנים בערך‬
‫בשם אמבר שוורצבאום דה לה קרוז‬
‫כדי לראות אם הבחור שיצאתי איתו בוגד בי.‬
‫עכשיו אמבר שכנעה את צ'רלי שהיא סטודנטית נלהבת‬
‫שהחלום שלה הוא להיות מנהלת מוצר בדיוק כמוהו, ‬
‫והיא תלך להתייעץ איתו.‬
‫לא נראה לי שזה רעיון טוב, ‬
‫ללכת לפגוש איזה בחור מפחיד שלדעתך רצח את אבא שלך.‬
‫אתה צוחק? איך אני יכולה לא לפגוש אותו?‬
‫אני רוצה רק שתהיי בסדר.‬
‫ואני אהיה.‬
‫אני רציני.‬
‫חומד, אתה לא צריך לדאוג לאמבר שוורצבאום דה לה קרוז.‬
‫היא גדלה ברחובות הקשוחים של לאס וגאס, ‬
‫והיא נחלצה משם בציפורניים.‬
‫תיזהרי שם היום, נכון?‬
‫כן. כלומר, אני לחוצה, ‬
‫אבל אני חייבת לעשות את זה.‬
‫זה היום שלי!‬
‫אלוהים, תעזור לי.‬
‫- אצטרך ללכת לכמה... - לא, לאן את הולכת?‬
‫לא. אני חייבת... אל תדאגי.‬
‫לא, אל תלכי.‬
‫כן. לא. אני כבר חוזרת.‬
‫בסדר, אבל אל תשכחי. בחצר ב-11:00, תצלום מבט ראשון.‬
‫חצר, 11:00, מבט ראשון. הבנתי.‬
‫אל תשכחי. חצר, 11:00, תצלום מבט ראשון.‬
‫- הי. - הי, צ'רלי.‬
‫- אמבר. - אמבר. נהדר להכיר אותך.‬
‫נהדר להכיר אותך.‬
‫אז צ'רלי, ‬
‫ספר לי על העבודה שלך ב "בגלובל קריאיישן אסוסיאייטס" .‬
‫בימי שני בבוקר יש לנו אסיפה גדולה של כל החברה, ‬
‫ואז כל מחלקה צריכה לדווח על כל הפרויקטים שלה.‬
‫אחר כך יש לנו קצת זמן לפגישה אישית עם המנהלים, ואז...‬
‫זו לא אווירה תחרותית, אבל אני רוצה לזכות בכל זאת...‬
‫ואז בדרך כלל יש לי שיחת ועידה נוספת.‬
‫כלומר, זה בעצם שיחות ועידה בזו אחר זו...‬
‫מה?‬
‫לא, זה באמת חומר מצוין.‬
‫אני רוצה לדעת את מה שלא מספרים בסיור. אתה מבין?‬
‫כן, אני מבין. את רוצה את הלכלוך.‬
‫אתה עושה לפעמים דברים שלא לפי הספר בשביל החברה הגדולה הזאת שלך?‬
‫חלק ביוטכנולוגיה וחלק פיתוח כלי נשק.‬
‫בטח יש שם שלד איפשהו.‬
‫האמת היא...‬
‫שעסקתי הרבה בחומר סודי.‬
‫מה דעתך...‬
‫שנדבר על זה במקום קצת יותר פרטי?‬
‫כן, אני ב "פראדיי" כל הזמן.‬
‫זה החדר החביב עליי, ‬
‫כי יש ממנו נוף נפלא של האלמו.‬
‫הנה.‬
‫אלמה, מה את עושה? אל תיכנסי לחדר עם האיש הזה.‬
‫אבא, אני בסדר.‬
‫אל...‬
‫אז איפה להתחיל?‬
‫אני מתעניינת בעבודה שעשית עם חוקרים חיצוניים‬
‫מ-2001 עד 2002.‬
‫זה ספציפי מאוד.‬
‫לא קראתי שעבדת עם מדענים באוניברסיטת סן אנטוניו?‬
‫אני חושבת ששמו היה ג'ייקוב וינוגרד?‬
‫כן, איפה קראת את זה?‬
‫במגזין מקצועי.‬
‫כן. מגזין מקצועי.‬
‫את חזקה במגזינים מקצועיים?‬
‫כנראה.‬
‫כן, כנראה.‬
‫כן.‬
‫תרצי...‬
‫לא.‬
‫מה את באמת מחפשת?‬
‫אמרתי לך.‬
‫אני מחפשת מידע.‬
‫הנסיכה רבקה וינוגרד-דיאז‬
‫מי את באמת?‬
‫אני בתו של ג'ייקוב וינוגרד.‬
‫לפני 17 שנה הוא נהרג, ולך היה קשר לזה.‬
‫- כן? - ספר לי מה קרה.‬
‫אולי את תגידי לי מה לדעתך קרה?‬
‫רצית את המחקר שלו.‬
‫- לא. - רצית. החברה שלך רצתה.‬
‫כלומר, אולי מתישהו, אבל...‬
‫תראי, אני באמת מצטער שאיבדת את אבא שלך.‬
‫אני לא יכול להעלות בדעתי כמה קשה זה היה.‬
‫אבל העבודה שהוא נתן לנו הייתה חסרת ערך.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אני לא יודע מנין את מקבלת את המידע שלך, ‬
‫אבל איש לא רצה את המחקר.‬
‫מישהו רצה אותו כל כך עד שהוא רצח אותו.‬
‫מתוקה...‬
‫תקשיבי לי.‬
‫לא תשיגי מה שאת מחפשת.‬
‫אוקיי? אז אני חושב שהדבר הכי טוב לעשות עכשיו, לטובתך, ‬
‫הוא להפסיק לחפש.‬
‫אני לא מאמין שנכנסת לשם. את חייבת להקשיב לי.‬
‫איך אני אמורה לחזור ולהציל אותך אם אני לא יודעת מה קורה?‬
‫כל עבודת הבילוש הזאת חסרת טעם.‬
‫אנשים משקרים לך או לעצמם.‬
‫אנחנו צריכים להכין אותך לחזרה בזמן, ‬
‫לראות מה קרה ולשנות את זה.‬
‫אני מאחרת לצילומים.‬
‫אלמה, אוי, אלוהים!‬
‫אני יודעת.‬
‫בואו נתחיל במבט הראשון.‬
‫- אביא את החתן. - ואני את הרעלה.‬
‫תודה.‬
‫בקה, אני יודעת. הבנתי. אני נוראה, איחרתי, פשוט...‬
‫בבקשה, היה לי כזה יום.‬
‫לך היה כזה יום? זה יום החתונה שלי.‬
‫כן, ציינת את זה.‬
‫אלמה, תשתקי.‬
‫פשוט תתנצלי ובואי נעבור הלאה, אוקיי?‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מצטערת שעיכבתי קצת את תצלומי המבט הראשון‬
‫שבהם את מציגה את עצמך בלבן בתולי‬
‫לפני הגבר שהמגע שלו מרתיע אותך.‬
‫- אלמה. - כן, זה שאת אוהבת כל כך, ‬
‫עד שברגע שהתארסת איתו, ברחת והזדיינת עם ברמן!‬
‫בקה.‬
‫על מה היא מדברת?‬
‫על מה היא מדברת, בקה?‬
‫ריד, אפשר...‬
‫אפשר לדבר?‬
‫לא ייאמן.‬
‫שיט, בקה...‬
‫מה את עושה?‬
‫לכי.‬
‫אלמה, אוי, אלוהים!‬
‫אני יודעת.‬
‫- בואו נתחיל במבט הראשון. - אביא את החתן.‬
‫אלמה, איך יכולת?‬
‫אני כל כך-כל כך מצטערת.‬
‫בקה, את נראית כמו מלאך שנפל מהשמים.‬
‫אימא, תרשי לי.‬
‫- זהו. עכשיו לכי להביא את הרעלה. - בסדר.‬
‫אלוהים, בקה, את נראית נפלא.‬
‫- אלוהים, תראי אותך. - הי.‬
‫אתה נאה מאוד.‬
‫את רצינית? אני לא נראה כמו טמבל? אני חושב שזה נצמד.‬
‫בסדר, מושלם.‬
‫המלווים צריכים להתכונן.‬
‫זה היה מדהים.‬
‫עשית את זה. שינית את הזמן.‬
‫באמת עשית את זה.‬
‫אני יודעת!‬
‫ונראה שזה גם מחזיק מעמד.‬
‫בבקשה תחזיק מעמד. בבקשה.‬
‫זה נפלא. את מוכנה‬
‫לחזור לליל חג הקדושים ולשנות דברים. בואי נעשה את זה.‬
‫באמת?‬
‫אוקיי.‬
‫מיד אחרי החתונה. בוא נלך.‬
‫לא. ברגע זה.‬
‫כל עוד את בתנופה. כל עוד את מאמינה שזה אפשרי.‬
‫אבל החתונה של בקה.‬
‫תחזרי ישר הנה.‬
‫זה יהיה כאילו לא עזבת, ואני אהיה פה.‬
‫זה יהיה כאילו אני לא עזבתי.‬
‫טוב. בסדר. בוא נלך.‬
‫אבא?‬
‫אני לא יכולה לזוז.‬
‫אבא, תעזור לי!‬
‫תעזור לי, אבא!‬
‫ספרי לי הכול. מה ראית?‬
‫למה לא היית שם?‬
‫אמרתי לך. אני לא יכול ללכת איתך, ‬
‫אבל את יכולה לעשות את זה לבדך, ‬
‫ואת עושה את זה. בואי ננסה שוב.‬
‫אבל לא באמת הייתי שם.‬
‫הייתי רק חצי שם, וההרגשה לא הייתה טובה.‬
‫אנחנו לא עושים את זה נכון.‬
‫זה היופי שבניסוי, ‬
‫את יכולה לנסות שוב ושוב עד שזה מסתדר.‬
‫אני לא מספיק חזקה.‬
‫ולא נראה לי שאתה יודע מה אתה עושה.‬
‫תנסי שוב. ברגע זה.‬
‫אני צריכה ללכת לחתונה, שלא נראה שהיא מעניינת אותך.‬
‫אלמה...‬
‫כל זה זמני.‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר גמור.‬
‫איך הייתה מסיבת האוננות שלך?‬
‫טובה. כלומר, זו לא הייתה מסיבת אוננות, ‬
‫אבל היה בסדר גמור.‬
‫שתינו בירות והרגנו סנאי עם מקל גולף.‬
‫כלומר, לא אני, אני בחיים לא, ‬
‫אבל הייתי עד לפשע ולא אמרתי מילה, אז...‬
‫אלמה, צריך להיות במקום בעוד חמש דקות, ‬
‫אז אל תתעכבי ואל תשתכרי כמו שעשית אתמול בלילה לפני הנאום שלך, ‬
‫שהיה מקסים.‬
‫סאם, אשמח לעזרה.‬
‫תזדרז.‬
‫אלמה, איפה אחותך?‬
‫היא נעלמה.‬
‫מה?‬
‫ידעתי שזה יקרה.‬
‫דברים רעים קורים כשלא מתחתנים בכנסייה.‬
‫- ניסית לבדוק בשירותים? - זה טוב.‬
‫הנסיכה רבקה איפה את, בקס?‬
‫מה הנושא של הבר מצווה הזאת?‬
‫אני חושב "העולמות העלומים של השבטים במסו-אמריקה."‬
‫הנושא של סאמי היה טלפונים ניידים.‬
‫בחדר המדרגות האחורי‬
‫היי.‬
‫מה קרה?‬
‫ריד נתן לי את התליון של סבתא שלו.‬
‫מי האיש?‬
‫סבא שלו.‬
‫סבתא שלו ענדה את זה 72 שנה.‬
‫היא ענדה אותו כשמתה.‬
‫- זה מפחיד. - לא, זה נחמד.‬
‫אז למה את בוכה?‬
‫כי בגדתי בו, ‬
‫לפני התאונה שלך.‬
‫ואז שוב בשבוע שעבר.‬
‫מה את אומרת. באמת?‬
‫אני לא יודעת מה לא בסדר איתי.‬
‫אני נכנסת למערכות יחסים ארוכות כי אני רוצה יציבות, ‬
‫ואז משהו בתוכי נבהל.‬
‫בגלל זה הקדמתי את החתונה, כי רציתי להכריח את עצמי להתחייב‬
‫לפני שאהרוס שוב, ואז אני הולכת והורסת שוב.‬
‫אני לא יודעת למה אני עושה את זה.‬
‫כי את בשר ודם, ‬
‫ואת לא מושלמת, ‬
‫וזה מושלם לגמרי ואנושי להפליא.‬
‫אולי את צודקת.‬
‫אולי אנחנו רק שתי בנות עם אב מת וסבתא משוגעת, ‬
‫ונועדנו לפגוע באנשים.‬
‫זה נשמע קשה.‬
‫אף פעם לא אמרתי דבר כזה, נכון?‬
‫אילו ריד ידע מי אני באמת, הוא לא היה אוהב אותי.‬
‫אפילו לא מחבב אותי.‬
‫ואני עבדתי כל כך קשה להיכנס לשמלה הצמודה הזאת.‬
‫ברור שהוא היה אוהב אותך.‬
‫מי יכול להתנגד? את מקסימה לגמרי.‬
‫לספר לו לפני שאנחנו מתחתנים?‬
‫אלוהים, את רוצה לספר לו עכשיו?‬
‫האשמה אוכלת אותי. אני לא יכולה לצאת לשם.‬
‫זה ייפלט החוצה מתוכי.‬
‫הם יגידו, "בקה, האם את..."‬
‫ואני אגיד, "מזיינת ברמנים? כן, בטח."‬
‫אוקיי.‬
‫את רוצה להתחתן עם הבחור הזה?‬
‫- כן. - אז תתחתני איתו.‬
‫ואז תלכי לטיפול. לא יודעת.‬
‫אבל את לא יכולה לספר לו לפני החתונה.‬
‫אני מרגישה כל כך נורא.‬
‫ואת אמורה להרגיש נורא, ‬
‫- כי בגדת בארוס שלך. - אני יודעת.‬
‫אבל זה לא אומר שאת צריכה לגרום לו להרגיש רע.‬
‫הוא לא עשה שום דבר.‬
‫אוקיי. בסדר, אז אחרי החתונה.‬
‫הרבה אחרי.‬
‫את צריכה ליהנות מהיום הזה.‬
‫זה היום שלך.‬
‫אני פשוט כל כך מצטערת. את מבינה?‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני יודעת, חומד.‬
‫תלווי אותי במעבר עם אימא?‬
‫את יודעת, כי אבא לא יכול להיות פה.‬
‫בקה, בשמחה.‬
‫אוקיי.‬
‫בואי הנה, את.‬
‫- אני לא מסוגלת לזוז בשמלה. - אני יודעת. היא ממש מוצקה.‬
‫- את מוצקה. - היא צמודה מאוד.‬
‫גבירותיי ורבותיי, בפעם הראשונה, ‬
‫מר וגברת ריד הולינגסוורת.‬
‫אני יודעת, זה הרגל איום.‬
‫אבל לפעמים, כשעובר עלייך יום רע, ‬
‫זה לגמרי לעניין.‬
‫אני יכולה לקבל אחת?‬
‫זה באמת כל כך מגעיל.‬
‫היי, מה היה הריקוד הזה שרקדתם שם?‬
‫הוא נקרא "לה אנטיגואה".‬
‫- "הזקן"? - זה לאבות.‬
‫הקופל, העשן קורא להם, ‬
‫והריקוד מוקיר אותם.‬
‫הרגשתי מחוברת אליו. זה הגיוני?‬
‫כן.‬
‫כל הריקודים שלנו מחברים אותנו זה לזה.‬
‫- ואת חצי-חצי, נכון? - כן.‬
‫אז זה קיים בתוכך.‬
‫אפילו שאת לא מכירה את הריקוד, ‬
‫את מכירה את הריקוד.‬
‫את צריכה לבוא לראות טקס.‬
‫זה שונה ממה שאנחנו עושים שם.‬
‫מאיזו בחינה?‬
‫אנחנו רוקדים יחד שעות, לפעמים כמה ימים, ‬
‫פשוט מנסים לרוקן את עצמנו רגשית, רוחנית וגופנית.‬
‫מנסים להיפתח לכל מה שיבוא.‬
‫את יכולה לרקוד כל כך הרבה זמן?‬
‫אנחנו מוצאים הרבה כוח בדרך הזאת, ‬
‫כשאנחנו פשוט לא כלום, את מבינה?‬
‫כן.‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫רציתי להיות פה בשביל בקה.‬
‫באמת שרציתי.‬
‫בגלל זה לחצתי עלייך כל כך, כי רציתי להיות פה איתך.‬
‫וזה היה נהדר, ‬
‫להעביר את הזמן הזה איתך ולראות כמה מהר התקדמת.‬
‫אני גאה בך.‬
‫וכן, המחקר שלי בידיים הלא נכונות עלול להיות מסוכן, ‬
‫אבל זה המשא שלי, לא שלך.‬
‫וזהו לילה מיוחד.‬
‫לא רק בשביל אחותך, אלא בשביל כל המשפחה שלך.‬
‫את אמורה ליהנות ממנו.‬
‫כל הריקודים שלנו מחברים אותנו זה לזה.‬
‫אפילו שאת לא מכירה את הריקוד...‬
‫את מכירה את הריקוד.‬
‫אנחנו רוקדים שעות.‬
‫לפעמים ימים.‬
‫תנסי לא לנסות.‬
‫תהיי כמו השמים.‬